"ETSI KUNNIOITUSTA ITSESTÄSI, SILLÄ SE KUMPUAA SISIMMÄSTÄ."
Ihanaa, kun on iltapäivä vapaata. Kiva, että ehdit kanssani lounaalle.
- Maanantait ovat kevyitä päiviä. - Nyt on torstai.
Aivan. Tarkoitin vain, että maanantaisinkin ehtii lounaalle.
- Jenna? - Voi luoja! Nick!
- Katsoinkin, että se olet sinä. - Naapurini Ryan.
Tein Nickistä henkilökuvan "Viikon sankari" -osuuteen.
Hän oli vuoden Afrikassa rakentamassa taloja köyhille.
Aurinkovoimalla sähköistettyjä.
Yhden hiilijalanjälki vastaa afrikkalaisen vauvan jälkeä.
- Tein heille myös kenkiä. - Nick on upea tyyppi.
Lapset ovat pääasia. Lapset, joilla on nyt kengät.
- Olet kuin suuri valkoinen Oprah. - Pidän itseäni post-rodullisena.
- Mitä sinä teet, Ryan? - Tänään on torstai, joten...
Ryan oli ennen mahtava asianajaja, mutta hän pitää nyt vapaata.
- Tehdäksesi mitä? - Tuota noin...
Tuo kuulostaa...
Anna vähän sitä goudaa, kamu.
- Et voi syödä juustoa, Wilfred. - Mitä sitten?
Ruoho maistuu paskalta ja paska maistuu ruoholta.
- Wilfred? Tule takaisin, Wilfred! - Minä menen. Jääkää juttelemaan.
- Juusto ei tee sinulle hyvää. - Olen kyllästynyt pomoiluusi.
Oma keho, oma valinta, kuten vauvantappajat sanovat.
Anteeksi, mutta vahtimisesi on ainoa syy, miksi nousen sängystä.
- Mitä teen elämälläni? En mitään. - Älä vähättele itseäsi.
Kuinka moni katsoo koko kauden "The Wireä" yhdellä istumalla?
Ei kovin moni. Tiukkaa paskaa.
Jenna kiirehti avukseni. Ihan kuin olisin luuseri.
- Pidetäänkö minua sellaisena? - Mitä väliä muiden mielipiteillä on?
Allekirjoittaisitko vetoomuksen Venicen saattokodin puolesta?
- Ilman muuta. - Hienoa.
Nimi tulee tähän. Älä välitä osoitekentästä.
- Miten niin? - Siihen voi laittaa yömajan nimen.
Luuletko minua kodittomaksi?
- Näytänkö minä kodittomalta? - No, sinä puhut koiralle.
- Perillä ollaan. - Sanoit, että menemme kävelylle.
Kävelyn määritelmä on, ettei sillä ole määränpäätä.
Kissatkin tietävät sen.
Ajattelin, että olisi hyvä idea tehdä vapaaehtoistöitä.
Yhteiskuntapalvelu on rattijuopoille, ei kunnon väelle.
Lähdetään leikkikentälle ja poltetaan paksu jointti.
Tuntuu hyvältä tehdä jotain merkityksellistä.
Voimme oppia näiltä ihmisiltä viisautta.
- Kuten "älä istu palliesi päälle". - Me teemme tämän, Wilfred.
Et voi pakottaa minua. Et ole aviomieheni.
Voi luoja tätä lemua.
- Et saa pissata tänne, Wilfred. - Kaikki muutkin pissaavat.
- Hei. Tulimme vapaaehtoisiksi. - Upeaa.
- Odota, niin järjestän paraatin. - Kakkukahvit riittävät.
- Tässä on Wilfred, ja... - Vähät nimistä.
Palaamme asiaan, jos selviätte ekasta päivästä.
- Tapa minut. - Mitä?
- Tahdon kuolla! Miksi en saa kuolla? - Ette te tarkoita tuota.
Teillä on paljon elämää elettävänä. Vuoret odottavat kiipeäjäänsä.
Kuka vaihtaa hänen vaippansa niillä vuorilla?
Nämä ihmiset ovat valmiita kuolemaan. He eivät tarvitse toivoa.
He tarvitsevat ruumisarkun. Tähän tassuun!
- Ajattelin... - Ainoa työmme -
on tarjota rauhaa ja lohtua, ei kannustuspuheita.
Onko sinusta siihen? Selvä. Kas niin, herra Gordon.
- Et voi tehdä noin. - Ei juustoa, ei morfiinia.
Onko mitään, mitä saan tehdä?
- Koira ei saa olla täällä. - Se on palveluskoira.
Tuossa koirassa on jotain epäilyttävää.
- Jokin siinä ei tunnu oikealta. - Luuletko, että annan tunnustella?
- Tarvitsen ensin pari drinkkiä. - Hyvää päivänjatkoa.
En tajua, Ryan. Eikö kukaan Amerikassa tahdo hoitajaksi?
Myönnä, että et saa tästä tyydytystä.
Tulit tänne, jotta Jenna pitäisi sinua hyväntekijänä.
Myönnetään. Tahdon olla ihailtu. Tahdon olla hyvä ihminen.
Kuten se nilkki puistossa. Mitä vikaa siinä on?
Vain omalla mielipiteelläsi on väliä.
Vedetään blossit ja lähdetään kotiin vetämään toiset.
En mene minnekään, etkä mene sinäkään.
Hyvä on. Siitä vaan, jos tahdot leikkiä Florence Hendersonia.
- Se on Florence Nightingale. - Se jakso, jossa Jan sai sikotaudin.
Vai oliko se Bobby? Mihin he tarvitsivat Alicea?
Heillä oli kuusi lasta, mutta Carol ei käynyt töissä.
Yritän sanoa, että olen todella pilvessä. Tahdon ottaa nokoset.
Herra Helms. Otin valokuvat lipastoltanne.
Laitoin ne kansioon, jotta voitte katsella rakkaitanne.
- Jos voin tehdä jotain... - Tee se, mitä teit Pariisissa.
- En tiedä... - Älä nyt, Betty. Sota on ohi.
Riisu housuni ja ravistele salaatti.
- Mitä? - Tottele, senkin pikkuhuora!
Työnnä kieli sisään ja hiplaa itseäsi.
Nyt riittää.
- Pese tuo, vapaaehtoinen. - Aioin juuri hakea koirani...
Voi luoja. Koirasi.
Vannon, että hän sanoi olevansa kolme.
- Anteeksi. Otan hänet... - Se aisti, että herra Gordon lähtee.
Se ei tahtonut, että hän kuolee yksin.
- Koirasi teki ihanasti. - Niinkö?
Myötätunto oli ensimmäinen temppu, jonka opetin sille. Hei. Olen Ryan.
Kuulkaa, kaikki. Ryan ja hänen koiransa Wilfred.
Tiesin, että Wilfred on erityinen, mutta tämä on upeaa.
- Se ei tehnyt varsinaisesti mitään. - Olen kuullut tällaisesta.
Ohiossa oli kissa, joka ennusti 22 kuolemaa.
Se on joku kemiallinen juttu. Eläimet haistavat sen.
Luulin, että se meni sinne sammumaan. Nukkumaan.
Wilfredillä on siis lahja. Kaikenlaista.
Olen niin ylpeä siitä. Olen ylpeä teistä molemmista.
Tule tänne, Wilfred. Laitan sinulle herkkuruokaa.
Liity ihmeessä seuraamme. Aion ravistella salaatin.
- Kuulostaa hyvältä. - Selvä.
Saatat joutua pettymään.
Joskus salaatin ravistelu viittaa ihan vain salaattikulhoon.
Pudota se. En tahdo, että sairastut, kun palaamme saattokotiin.
- En taida palata sinne. - Miksi et?
Nautit sankaruudesta, mutta herätään todellisuuteen.
Minulla on upea hengellinen lahja.
Sinä teit viime viikolla kymmenmetrisen klemmariketjun.
Kumpi on nyt niskan päällä? Tuntuu siltä, että se olen...
Minä. Ja jos teen niin, sinä saat maksaa.
- Okei. Mitä sinä tahdot? - Sitä, mitä tahdon.
- Tuo saa sinut... - En kuullut. Mitä?
- Se saa sinut... - Anteeksi kuinka?
En aio pelata tätä peliä. Oletko sinä...
- Voi luoja! - Älä kiellä itseäsi, Ryan.
Nauti siitä. Nauti minusta.
Katso. Wilfred on kuoleville kuin armon enkeli.
Ihanaa, että palasit. Hyvä, että joku välittää.
Monet vapaaehtoiset tahtovat vain kiillottaa kilpeään.
- Ihanko totta? - Kyllä vain.
Tuon koiran on palattava takaisin helvetin porteille.
Painu itse sinne, mistä tulitkin.
Tuolta noin. Paikkaan, jossa seisoit vielä äsken.
Rubysta tuli hankala, kun maanjäristys vei hänen perheensä.
Ihan kuin Wilfred aistisi, että rouva Miller on valmis lähtemään.
Soitan hänen perheelleen.
Voit juosta pakoon, mutta et piiloutua. Hän ei tosin juoksekaan.
- Shakkimatti. - Luen teille kirjaa, herra Helms.
Kerroinko, miten kuristin japsin?
- 1942. Brandeisin tanssiaiset. - Teidän on aika ottaa nokoset.
Koiratyyppi.
- Mitä nyt? - Rouva Miller ei ole vielä kuollut.
Ehkä Wilfred erehtyi. Ehkä eilinen oli sattumaa.
Ei. Se on tehnyt tätä paljon. Se ennusti Ohiossa 22 kuolemaa.
- Luulin, että se oli kissa. - Valtamedian valheita.
Häivy! Minulla on töitä.
Se taitaa olla kävelyn tarpeessa.
- Sanoit pystyväsi tähän. - Anna olla. Minulla on paineita.
- Mistä sait avainkortin? - Se ei kuulu sinulle.
- Et voi tehdä näin. - Voin tehdä mitä ikinä tahdon.
- Niinhän me sovimme. - Olen tosissani.
- Tämä on vakava asia. - Nämä ovat tavallisia lääkkeitä.
- Et voi tehdä niin. - Selvä. Tämä oli sitten tässä.
Minä palaan koiraksi ja sinä palaat Farmvillen kartanonherraksi.
Kippis.
Ai niin. Sinä olet kuskina.
Suo anteeksi. Lähden saattamaan rouva Millerin sielun taivaaseen.
Tai helvettiin. Minä en päätä sitä.
Hän oli niin lähellä... Hän oli kuoleman porteilla.
Kerro totuus, Wilfred. Onko tämä huijausta?
Nämä asiat ottavat aikansa. Hän on jo lähtökuopissa.
- Tuo illallista. Tahdon pitsaa. - En anna sinulle enää juustoa.
- Tahdon pitsaa. Mehän sovimme. - Luulin, että olet aito asia.
Sopimus raukesi. Häivytään, ennen kuin nolaamme itsemme.
En tahtoisi ajatella, että hän kuolee koska tahansa.
- Siitä pitsasta... - Teitkö sinä tämän?
Voi luoja. Wilfred teki sen taas.
Tahdon pitsan juustotaikinalla.
- Valehtelit että sinulla on lahja! - Valehtelit, että tilaamme pitsaa.
- Kumpi on suurempi valhe? - Uskomatonta.
- Sinä tapoit sen naisen. - Älä hulluja puhu.
- Sinä ylireagoit. - Näin tyynyn.
- Minä pöyhin sitä. - Hänen naamaansa vasten.
Teen vain Jumalan työtä. Ja tehokkaasti teenkin.
Se loppuu nyt.
Hei. Kerroin tuottajalleni työstäsi saattokodissa.
Sinä ja Wilfred sovitte hienosti seuraaviksi viikon sankareiksi.
- En minä ole sankari. - Tietenkin olet. Siitä tulee hyvä.
Kuvaamme teitä saattokodissa. Kaikki näkevät, mitä teet.
- Minusta tuo ei ole hyvä idea. - Olet niin kaino.
- Ethän sinä yritä tehdä vaikutusta. - Lupasin sen huomiselle.
Suostu! En voi sanoa tuottajalle, että oma koirani kieltäytyi.
Kuulitko? Minusta tulee TV-tähti. Minun on keksittävä oma hokema.
Tahtoisin kuvata sinua potilaiden kanssa. Kävisikö hän?
Joo. Tai kuka tahansa muu.
Lisa, henkilökuntavastaava.
Ihanaa, että teette jutun Ryanista ja hänen upeasta työstään.
- Olet inspiroiva. - Enkä ole.
Lopeta. Jouduin ylipuhumaan hänet. Moni tappaisi saadakseen huomiota.
- Aivan. Hän on niin nöyrä. - Suokaa anteeksi.
Hän on niin herttainen.
- Emme voi tehdä tätä. - Rauhoitu, Ryan.
Tätähän sinä tahdoit. Tahdoit arvostetuksi ääliöksi.
- Ei. Tarkoitan... Luulin. - Valitan. Valta on nyt minulla.
En jaksa enää piitata siitä, mitä sinä haluat.
Kyse on siitä, mitä ihmiset tahtovat. He tahtovat vapahduksen.
Olen heidän vapahtajansa. Kysymys ei ole "mitä Ryan tahtoo" -
- vaan "mitä Wilfred tekee?" - Juuri sitä minä pelkäänkin.
Show voi alkaa.
Hei, kaikki! Wilfred on palannut. Valitse minut. Haluan kuolla.
- Ei! Valitse minut! - Minä imen munaasi.
Hyvä myyntipuhe, mutta tahdon kuulla lisää tarjouksia. Sinä.
Skeletor. Miksi ansaitsisit kuolla?
Luulet olevasi fiksu, mutta tiedän, mitä teet.
Kun koirasi harhauttaa ihmisiä, sinä varastat lääkkeitä.
Hiljaa, Ruby. Tutkin tiedot.
Lääkevarastoon pääsee vain sinun kortillasi.
- Jos jotain puuttuu, syy on sinun. - Saat vielä katua.
Kohta kaikki saavat katua.
Ei hätää. Hoitelen hoitajan. Näytän hänelle valon.
- Mitä sinä... - Oletko valmis lähikuvaan?
Olemme melkein valmiita, Ryan. Jännittääkö?
Yritän vain selvittää, miten minä päädyin tänne.
Ole oma itsesi. Olen oppinut kameran edessä olemisesta sen,
että jotkut pitävät sinusta ja jotkut vihaavat sinua.
Jos murehdit, mitä muut ajattelevat, teet vain itsesi hulluksi.
Hyvin se menee. Aloitan kysymällä pari kysymystä.
Voi luoja!
Ruby.
Wilfred!
Voi luoja! Sinä todella teit sen!
Tein sen meidän molempien vuoksi.
- Ei! En ikinä tahtonut tätä! - Kerrohan, Ryan...
Kun nuo säälittävät luusäkit rukoilevat osakseen kuolemaa,
- ketä he oikein rukoilevat? Minua! - Olet seonnut.
- Sinulla on joku jumalakompleksi! - Kerron salaisuuden, Ryan.
Minulla ei ole jumalakompleksia.
Minä olen jumala! Ukkonen!
- Miten sinä teit tuon? - Onnekas sattuma.
Ymmärsit väärin, Wilfred, ja niin ymmärsin minäkin.
En piittaa, mitä muut ajattelevat.
Vain sillä on merkitystä, mitä minä ajattelen itsestäni.
- Tajuat tuon hieman liian myöhään. - En anna sinun selvitä tästä.
Pysy poissa jaloistani,
tai saatan käpertyä seuraavaksi sinun sänkyysi.
Ei!
- Minulla on asiaa! - Teet ison virheen.
Ihan sama. Tämän on loputtava.
- Ruby jätti itsemurhaviestin. - Niinkö?
Onko se varmasti ihmisen käsialaa? Tuo ei ollut rasistinen kommentti.
Anteeksi, mutta tämä on isompi uutinen kuin sinä ja Wilfred.
Ei tämä ole uutinen. Emme tahdo tällaista julkisuutta.
Rikollinen hoitaja varasti lääkkeitä ja tappoi itsensä.
- Melko mehukas uutinen. - Meillä menee muutenkin huonosti.
- Tämä saattaa kaataa meidät. - Tiedän, ja olen siitä pahoillani.
Suora lähetys.
Ehdin jo huolestua saattokodissa.
- Et kai tappanut oikeasti ketään? - En. Ryan!
Paitsi sen vanhan naisen. Hänet minä tapoin. Heti luuli.
Vakavasti puhuen, kyllä tapoin.
Se oli vitsi.
Onko vitsi se, että tapoit, vai se, että et tappanut?
En tahdo, että suutut minulle, mutta olen syyllinen -
hurmaavana olemiseen.
Ja vanhan naisen tappamiseen. Lempeydellä.
Ja tyynyllä. Tuo oli vitsi!
Vai oliko?
Hyvä poika.
Tyypillistä länsimaista ajattelua. Jos sitä ei näe, sitä ole olemassa.
Minulla on monia taikavoimia, jotka räjäyttäisivät tajuntasi.
Kuten mitä?
Voisin saada sinut katoamaan.
Todista se. Taio minut kadoksiin.
Okei. Katso syvälle silmiini.
Sinun on keskityttävä kovasti.
Hengitä sisään nenän kautta ja ulos suun kautta.
Keskity.
Ja nyt oikein kunnolla.
Voi luoja.
Ja niin hän katosi.
Suomennos: Jukka Nissinen www.btistudios.fi